(untitled) (Збірник наукових праць Галузеве машинобудування будівництво, 2019)
Наведено результати експериментальних досліджень впливу молібденової домішки на корозійно-механічні власти- вості наплавленого металу зварювальних з’єднань вуглецевої сталі марки 20. Встановлено, що найбільш високі й стабільні значення ударної в’язкості й характеристик спротиву розвитку тріщин (К1с і δс), а також стійкості проти су- льфідного корозійного розтріскування метала шва трубних сталей досягаються при концентрації молібдену в ньому від 0,2 до 0,4%, яка реалізується вводом в електродне покриття молібденового порошку в кількості 0.5-1.0%. На базі отриманих результатів визначено оптимальний хімічний склад наплавленого метала, який характеризується дрібнозернистою структурою з незначною кількістю неметалевих вкраплень глобулярної форми. Такий хімічний і структурний склад зварювального шва реалізується оптимальним вмістом і співвідношенням феросплавів (FeMn, FeSi і FeTi) в електродному покритті. Оптимальний вміст легуючої мікродобавки – молібдену слід вибирати, виходячи одночасно не лише з впливу молібдену на розмір структурних складових, але, головне, з її впливу на коро- зійно-механічні властивості метала зварювального шва. Покращення механічних властивостей, зокрема, ударної в’язкості і параметрів в’язкості руйнування метала шва, легованого молібденом, можна пояснити його сприятливим впливом на структурну та хімічну неоднорідність наплавленого метала. Для оцінювання ступеню цього впливу сто- совно електродів з основним покриттям, проведено дослідження сучасними методами металографічного аналізу. Порівняння даних структурного та мікрорентгеноспектрального аналізу дозволяє передбачити, що покращення плас- тичних властивостей метала шва при легуванні молібденом зв’язано з тим, що молібден зміщає область γ – α - перетворення вбік більш низьких температур, сприяючи тим самим утворенню достатньо дисперсної та однорідної структури нижнього бейніту з мінімальною шириною доевтектойдної феритної оторочки.