(untitled) (Збірник наукових праць Галузеве машинобудування будівництво, 2020)
Досліджено сучасний стан будівельних конструкцій покриття й перекриття, зокрема вивчено світовий досвід проєктування, конструювання та будівництва таких конструкцій, у тому числі виготовлених із різних матеріалів. Виконано ґрунтовний аналіз результатів теоретичних досліджень та експериментальних випробувань щодо визначення ефективності конструктивних рішень покриття й перекриття, виконаних вітчизняними та зарубіжними вченими. Оскільки сталезалізобетонні конструкції зазнають бурхливого розвитку, модифікуються й удосконалюються, то вивчено проблему їх ефективності на всіх етапах життєвого циклу та проектного ресурсу. Проаналізовано новітні підходи до проектування сталезалізобетонних конструкцій покриття й перекриття. На підставі отриманих відомостей про особливості будови й технологічних рішень, переваги та недоліки існуючих конструкцій покриття й перекриття визначено перспективні напрями їх розвитку. У сталезалізобетонних конструкціях покриття й перекриття раціонально та повною мірою використовуються характеристики міцності матеріалів, тобто сталеві елементи розташовуються в зоні дії зусиль розтягу, а бетон – у зоні дії зусиль стиску. Такий поділ і розмежування різнорідних матеріалів вимагає заходів із забезпечення їх сумісної роботи. Сьогодні найбільш ефективним способом об’єднання сталевих деталей та бетону є застосування різноманітних анкерів: жорстких, гнучких і комбінованих. У загальному випадку несуча здатність сталезалізобетонних конструкцій, за винятком трубобетонних та схожих за будовою елементів, визначається саме несучою здатністю анкерних засобів на зріз і зсув. З огляду на зазначене останнім часом усе частіше при розробленні нових конструктивних рішень сталезалізобетонних елементів застосовується спосіб забезпечення сумісної роботи, суть якого полягає в об’єднанні сталевого каркаса із залізобетонними елементами в процесі бетонування без використання анкерів, тобто сталева конструкція забетоновується. Такий підхід дозволяє отримати цілісну, неподільну конструкцію, несуча здатність котрої залежить від несучої здатності залізобетонних та металевих елементів.